Pavasarinė prekyba medžių sodinukais ne visada sąžininga. Kaip neapsirikti?
Publikavimo data: 2014-05-06![Pavasarinė prekyba medžių sodinukais ne visada sąžininga. Kaip neapsirikti?](https://admin.visalietuva.lt/uploads/articles/684/sodinimas_0.jpg)
Ne vienas turintis nuosavą kiemą ar sodą pavasarį suskumba galvoti apie naujus medelius. Norint turėti gražų, sveiką, derlingą medelį, labai svarbu ne tik tinkamai parinkti jam vietą, bet ir išsirinkti kokybišką sodinuką. Taip pat svarbu numatyti, kaip bus atliekamas sodinuko drėkinimas ar augdamas medelis nesukels nepatogumų, ar nepadarys kokių nuostolių. Apie visus šiuos aspektu ir pakalbėkime kiek plačiau.
Kaip išsirinkti gerą medžio sodinuką?
Specialistai teigia, kad ruošiantis sodinti medelį ir renkant jam vietą, būtina žinoti, koks ateityje bus augalo aukštis ir kaip šakosis visas jo vainikas. Pavyzdžiui, dažniausiai Lietuvoje sodinamos obelys subręsta per trejus metus. Jos užauga iki 2–2,5 metrų aukščio, o vainikas taip pat siekia apie 2–2,5 metro. Kiekvieno medžio parametrai labai priklauso nuo jo rūšies bei veislės, todėl prieš planuojant sodinti medelį – tiek labiausiai Lietuvoje paplitusius vaismedžius (obelis, slyvas, kriaušes, vyšnias), tiek ir dekoratyvius ar stambius medžius bei krūmus – būtina atsižvelgti į šiuos kriterijus.
Pirkdami bet kokį medelio sodinuką, atkreipkite dėmesį į tai, ar jis turi reikiamus dokumentus, t. y., augalo kokybės sertifikatą bei pasą. Po žiemos perkamų sodinukų dažna problema yra jų pašalimas. Tai nustatyti nėra sunku: pašalimą išduoda pasikeitusi augalo spalva, susiraukšlėjusi žievė, pageltusi mediena bei negyvi pumpurai. Galite šiek tiek įpjauti medelio viršūnę ir patikrinti, ar jo stiebas neparudavęs. Jei jis rudas, vadinasi, augalas yra nušalęs. Apžiūrėkite sodinuko šaknis – nudžiūvusio medelio šaknys šiek tiek trupa. Tikrindami augalo žievę turite matyti, jog ji iš visų pusių yra maždaug vienoda. Įvairios dėmės ant žievės gali reikšti ligas.
Žmonėms, kurie nori savo namų valdoje ar kitoje teritorijoje pasodinti stambiuosius medžius, rekomenduojama juos pasirinkti apsvarstant kelis svarbius aspektus: žemės drėgnumą ir derlingumą. Pradedantys sodininkai, kurie medelius sodina pirmą kartą, dėl augalo priežiūros turėtų pasikonsultuoti su specialistais arba rinktis tokius sodinukus, kurie nereikalauja daug priežiūros, pvz., vakarinę tują ar paprastąją eglę. Tujos ypač puikus variantas pradedantiesiems, nes jos nebijo karpymo, jas galima atitinkamai formuoti.
Kalbant apie vaismedžius, jų kokybę įvertinti visai nesunku. Tereikia gerai apžiūrėti šaknis: jos turi būti, sveikos, gerai susiformavusios, turėti daug aktyvių šaknelių ir jokiu būdu nesudžiūvusios. Jei šaknys nėra elastingos, o mažosios net trupa, toks vaismedis tikrai neprigys. Prisiminkite, jog jaunos augalo šaknys pavasarinėje saulėje gali žūti per vieną valandą. Tai ypač aktualu mugėse ir turguose pardavinėjamiems medeliams. Juk į juos vaismedžiai vežami ne vieną kartą. Vaismedžiai taip pat negali būti parduodami su plikomis šaknimis arba tik įdėti maišiuką. Jie turi būti žemėse. Be to, visada geriau išsirinkti nedidelį medelį, turintį stiprią šaknų sistemą, negu didelį augalą su menkomis šaknimis. Taip pat geriau sodinkite šakotą sodinuką nei vienametę vytelę, nes pastarąją teks pakirpti bei prižiūrėti, kad jos šakos augtų teisingai, reikiamu kampu, o tam sugaišite papildomus metus.
Jeigu jums siūlomas medelis turi nepašalintas vertikaliai augančias šakas, neturi vienos ryškios viršūnės, o jo šakos suformuotos žemiau nei 70 cm nuo dirvos paviršiaus (dėl per žemai paliktų šoninių šakų vaismedis tampa panašus į krūmą, o ne medį), vadinasi, tokį medelį augino prastas sodininkas.
Kada sodinti?
Medelius galima sodinti rudenį ir pavasarį. Rudenį tai reikėtų daryti tada, kai ima kristi lapai. Jie parodo, jog vaismedžiai jau nebeauga. Rudenį sodinti medelius galima iki tol, kol lieka 3 savaitės iki nuolatinių šalčių. Tuomet sodinukai tikrai prigis ir papuoš jūsų sodą. Pats geriausias medžių sodinimo laikas rudenį yra spalio 5–10 dienos. Be abejo, tai gali keistis dėl netinkamų oro sąlygų.
Jeigu nespėjote rudenį vaismedžių susodinti į jų nuolatinę vietą, tuomet įkaskite juos į žemę iki pavasario: rytų pusėje iškaskite 50 cm gylio griovį ir sudėkite į jį medelius viršūnėmis į pietus. Žemę aplink jų šaknis supresuokite, kad nelįstų graužikai. Tada, kai ateis pavasaris, medelius pasodinkite. Tačiau šiuo metų laikų tai reikia daryti gana anksti – kol pumpurai dar neišbrinkę, bet iš žemės jau pasitraukė įšalas.
Kaip ir kur sodinti medelį?
Specialistai rekomenduoja prieš sodinant medelį, numatytoje vietoje iškasti tinkamą duobę. Jei dirva gerai paruošta ir įtręšta, tai pakanka ir tokios duobės, į kurią tilptų sodinuko šaknys, bet jei dirva prasta, reikėtų didesnės, apie 80–100 cm pločio ir 60 cm gylio, duobės. Dalį jos galite užpildyti su trąšomis sumaišytomis paviršinio sluoksnio žemėmis. Patariama prieš sodinant medelį jo šaknis pamirkyti molio ir mėšlo mišinyje. Kai statysite sodinuką į žemę, šaknis užpilkite giliau, kad jos neišlįstų į paviršių. Pasodinę vaismedį, žemę aplink jį tolygiai suminkite ir gausiai paliekite vandeniu.
Padarius prieš tai nurodytus darbus, medelį reikia pririšti prie kuolo. Juk jaunus sodinukus po pasodinimo jau siūbuoja vėjas (taip plėšomos šaknys), medelis linksta. Dėl šių priežasčių augalas ne tik gali kreivai augti, bet ir iš viso neprigyti. Taigi, būtina įkalti medelį prilaikantį kuolą. Jis turėtų būti neaukštas (viršūnė neturi liesti medžio kamieno), dviejose vietose stipriai pririštas prie kamieno minkštu audinio pluoštu. Pirmasis pririšimas turi būti 20 cm aukštyje nuo dirvos paviršiaus, o antrasis – maždaug metru aukščiau.
Pirmąjį mėnesį po pasodinimo medelį reikia kas savaitę gausiai laistyti, o antrąjį – supilti po kibirą vandens kas dvi savaites. Jeigu smarkiai lyja, augalą galite laistyti kiek rečiau, o jei orai yra itin sausi, vandeniu reikėtų lieti ne tik jaunus, bet ir brandžius medžius.
Kalbant apie vietą, kur sodinsite medelį, nepamiškite ne tik atsižvelgti į saulę, vyraujančius vėjus, bet ir į tai, prie kokių elektros oro linijų jie augs. Atsižvelgiant į įtampą, yra nustatytos nevienodos elektros linijų apsaugos zonos. Atstumai turi būti skaičiuojami į abi puses nuo šoninių laidų, o ne nuo linijų atramų (stulpų). Jei įtampa linijoje yra iki 1 kW, tai apsaugos zonos atstumai yra po 2 metrus į abi puses; jei 6–10 kW – po 10 metrų į abi puses; o jei 35 kW – po 15 metrų. Medžių šakos, priklausomai nuo elektros linijų įtampos, negali prie laidų priartėti arčiau nei 1, 3 ar 4 metrus.